- for at komme dybere ind.
Jeg indså bare ikke, at timer blev til år dernede ...
At vi kunne blive fanget så langt inde, -
- at når vi dukkede op ved underbevidsthedens bred, -
- havde vi mistet følingen med virkeligheden.
Vi skabte en verden til os selv.
Det gjorde vi i årevis.
Vi byggede vores egen verden.
Hvor længe sad i fast dernede? - Omkring 50 år.
Hold da op.
Hvordan kunne I holde det ud? - I starten følte vi os som guder.
Problemet var visheden om, at det ikke var ægte.
Til sidst blev det umuligt for mig at leve sådan.
Hvad med hende?
Hun havde gemt noget væk, dybt inde i sig selv.
En sandhed, hun havde kendt, men valgt at glemme.
Limbo blev hendes virkelighed.
Hvad skete der, da I vågnede?
At vågne op efter at have tilbragt årevis ... årtier ...
Vi var gamle sjæle, der blev slynget tilbage til ungdommen.
Der var noget galt med hende. Hun ville bare ikke indrømme det.
En dag fortalte hun mig sandheden.
Hun var besat af en idé.
Det var en meget enkel idé, der ændrede alt.
At vores verden ikke var virkelig.
At hun måtte vågne for at vende tilbage til virkeligheden.
Så for at komme hjem ...
... måtte vi begå selvmord.
Hvad med jeres børn? - Hun troede, at de var projektioner.
At vores rigtige børn ventede på os deroppe.
Jeg er deres mor! Tror du ikke, at jeg kan se forskel?
Drømme kan kontrolleres. - Men du ved ikke, at du drømmer!
Hun var fast i troen, selv om jeg tiggede og bad.
Hun ville gøre det, men hun kunne ikke gøre det alene.
Hun elskede mig for højt, så hun lagde en plan.
Skat, hvad laver du? - Kom herud.
Gå nu ind igen. Kom nu.
Nej. Jeg springer, og du følger med mig.
Nej, jeg gør ikke. Hør nu godt efter.
Hvis du springer, vil du ikke vågne op.
Du dør. Så gå nu ind igen.
Gå ind og lad os tale om det. - Vi har talt rigeligt.
Mal. - Kom herud, eller jeg springer.
Okay.
Nu taler vi om det, okay?
Jeg beder dig tage et trosspring. - Nej, skat.
Nej, det kan jeg ikke.
Tænk på børnene. Tænk på James.
Tænk på Phillipa.
Hvis jeg tager af sted alene, fjerner de dem alligevel.
Hvad mener du?
Jeg har skrevet til vores advokat, at jeg frygter for min sikkerhed.
At du har truet med at slå mig ihjel.
Hvorfor har du gjort det? - Jeg elsker dig, Dom.
Du slipper for at føle skyld over at forlade dem.
Vi skal hjem til vores rigtige børn.
Nej, Mal. Hør nu efter.
Se på mig! - Du venter på et tog.
Mal, du gør det ikke!
Et tog der vil føre dig langt væk.
James og Phillipa venter på os!
Du ved, hvor du håber, toget vil føre dig hen.
Mal, se på mig! - Men det betyder ikke noget.
Mal, for pokker! - For I er sammen.
Mal, hør nu! Skat! Mal, nej!
Åh nej!
Hun var blevet erklæret tilregnelig af tre psykiatere.
Jeg kunne umuligt forklare, at hun var syg.
Så jeg flygtede.
Det er nu eller aldrig, Cobb.
James! Phillipa! Kom ind!
Okay, lad os komme af sted.
Jeg efterlod mine børn og har siden forsøgt at vende hjem.
Din skyldfølelse skaber hende. Den giver hende magt.
Men du er ikke skyld i den idé, der ødelagde hende.
Hvis det her skal lykkes, -
- må du tilgive dig selv og konfrontere hende.
Men du er ikke alene. Jeg gør det for de andres skyld.
For de aner ikke, hvilken fare vi udsætter dem for.
Vi må af sted.
Tiden er udløbet. - Jeg kender ikke koden.
Ikke bevidst. - Hvad med instinktivt?
På din fars kontor står mine folk klar til at indtaste koden.
Giv mig de første seks cifre, der falder dig ind.
Det kan jeg ikke. - Lige nu! Lige nu, siger jeg!
Fem, to, otte, fire, ni, et.
Det må du gøre bedre. På med posen. I skal ud at køre.
Vi er mere værd i live.
Hvad fandt du ud af?
Knægtens forhold til faderen er værre, end vi troede.
Jo større problemer, jo større er renselsen.
Hvordan skal vi forsone dem? - Det arbejder jeg på.
Projektionerne nærmer sig. Vi må ud, inden vi bliver omringet.
Pis.
Pokkers.
Du skal ikke være bange for at drømme stort.
Vi skal have ført hans vrede over på gudfaderen.
Vil du ødelægge deres forhold?
Vi reparerer forholdet til faderen og afdækker gudfaderens sande natur.
Fischer burde betale os.
Hvad med hans vagter? Det bliver værre.
Vi bruger mr. Charles. - Nej.
Hvem er mr. Charles?
Når vi ankommer til hotellet, vil Fischers folk angribe os.
Vi bruger mr. Charles som på Stein-opgaven.
Har I prøvet det før? - Ja, det duede ikke.
Personen indså, at han drømte, og flåede os i stykker.
I det mindste blev I klogere ...
Jeg skal bruge en afledning. - Hvad med en yndig kvinde?
Kør forsigtigt. Alt er ustabilt dernede.
Vi har kun én chance for at ramme skubbet.
Jeg spiller musikken, så I er forberedt.
Er I klar? - Klar!
Sov godt.
Keder jeg dig?
Jeg fortalte om mig selv. Du var åbenbart ikke interesseret.
Mine tanker var et andet sted.
Der kommer mr. Charles.
Mr. Fischer, ikke?
Godt at se dig igen. Rod Green fra marketing.
Og du er? - På vej videre.
Hvis du keder dig ...
Hun droppede dig vist. Medmindre hendes nummer kun har seks cifre.
Man får ikke mange venner ved at stjæle deres tegnebøger.
Pokkers. Tegnebogen alene var ... - 500 dollars værd, ikke?
Bare rolig. Mine folk tager sig af hende.
Hvem er mr. Charles?
En strategi, så Fischer vender sig imod sin egen underbevidsthed.
Offeret får at vide, at han drømmer, og det kan give os problemer.
Sagde Cobb ikke, at det var forbudt?
Cobb har ret travlt med at gøre ting, som man aldrig må gøre.
Mr. Saito, har De et øjeblik?
Beklager, men ... - Vent!
Du er da vist på benene igen. - Meget morsomt, mr. Eames.
Turbulens på flyet? - Nej, det er Yusufs kørsel.
Hvem var du nu? - Rod Green fra marketing.
Men det passer ikke, vel?
Jeg er jo mr. Charles. Jeg står for sikkerheden hernede.
Stå af på en anden etage. Smid tegnebogen væk.
Vi må skaffe Cobb noget mere tid.
Sikkerheden?
Arbejder du for hotellet? - Nej.
Jeg yder en særlig sikkerhedsservice.
Underbevidst sikkerhed.
Mener du drømme? Taler du om udtrækning?
Min opgave er at beskytte dig.
Jeg sørger for, at ingen får adgang til dine tanker igennem dine drømme.
Du er ikke i sikkerhed her.
De er på vej.
Besynderligt vejr, ikke?
Kan du mærke det?
Hvad sker der?
Fischer bliver bevidst om, at drømmen er mærkelig, -
- og det får underbevidstheden til at lede efter drømmeren.
Efter mig. Hurtigt, kys mig.
De stirrer stadig.
Det var forsøget værd. Vi må hellere komme væk.
Kan du mærke det? Du er blevet trænet i det her.
Læg mærke til vejret og tyngdekraften.
Det er ikke virkeligt. Du er midt i en drøm.
Du kan afprøve det ved at huske, hvordan du kom til hotellet.
Jeg ... - Træk vejret, og husk træningen.
Accepter, at det er en drøm, og at jeg beskytter dig. Fortsæt.
Er du ikke virkelig?
Nej, jeg er en projektion i din underbevidsthed.
Jeg er kommet for at forhindre, at nogen sender dig ind i en drøm.
Og det er det, der sker lige nu.
Okay ... Okay.
Kan du få mig ud herfra? - Ja. Følg mig.
Vent nu lidt.
Hvad pokker laver du?
De er sendt for at bortføre dig. Forhold dig i ro.
Du må gøre, hvad jeg siger.
Hvis det er en drøm, vågner jeg ved at begå selvmord.
Det er en dårlig idé, mr. Fischer.
Du er muligvis bedøvet. Hvis du trykker af, vågner du aldrig.
Du risikerer at ende i en dybere søvn. Jeg ved, hvad jeg taler om.
Husk din træning.
Husk, hvad jeg fortalte dig. Giv mig pistolen.
Det her værelse ligger lige under 528.
Tænk, mr. Fischer. Hvad husker du før drømmen?
Der blev skudt en del. Det regnede.
Onkel Peter. Vi er blevet bortført.
Hvor holdt de jer fanget?
Vi sad bag i en varevogn. - Det forklarer rystelserne.
Du sidder bag i en bil. Fortsæt.
Det handlede om ... et pengeskab?
Hvorfor er det så svært at huske?
Det er svært at huske en drøm, når man vågner.
Du og Browning er fanget i drømmen, fordi de prøver at stjæle noget.
Koncentrer dig. Hvad vil de stjæle?
Hvad er det, mr. Fisher? - Koden.
De bad mig sige nogle cifre.
De prøver at hente et tal fra din underbevidsthed.
Det kan repræsentere alt. Vi er på et hotel lige nu.
Lad os prøve hotelværelser. Hvilket tal var det?
Prøv at huske det. - Fem.
Fem, to ... Det var et langt tal.
Det er fint. Femte etage.
Okay. - Er de tidsindstillet?
Nej, det er manuelt. Når I sover i 528, venter jeg på Yusufs skub.
Hvordan får du besked? - Via musikken.
Når vognen rammer autoværnet, kan det mærkes.
Skubbet skal synkroniseres. For tidligt, og vi ryger ikke ud.
Hvis det er for sent, kan jeg ikke skubbe jer.
Så er vognen i frit fald.
Man kan ikke falde uden tyngdekraft.
De er sammen med mig.
Mr. Charles.
Ved du, hvad det er? - Ja, det tror jeg.
De prøvede at bedøve dig. - Jeg er allerede bedøvet.
Bedøvet igen. - Taler du om en drøm i drømmen?
Nå, du har skiftet igen. - Hvabehar?
Beklager. Jeg forvekslede dig med en ven.
Han er nok en flot fyr.
Nej, det er Fischers projektion af Browning.
Lad os se, hvordan han opfører sig.
Det vil vise, om Fischer er begyndt at så tvivl om hans motiver.
Onkel Peter. - Blev I bortført sammen?
Ikke helt. De havde allerede ham. De torturerede ham.
Så du dem torturere ham?
Arbejder bortførerne for dig? - Robert ...
Prøver du at åbne pengeskabet, så du kan få det nye testamente?
Fischer Morrow er mit liv. Jeg kan ikke lade dig opløse firmaet.
Hvorfor skulle jeg smide min arv væk?
Jeg kunne ikke lade dig reagere på din fars sidste hån.
Hån? - Testamentet, Robert.
Hans sidste fornærmelse.
Han udfordrer dig til selv at udrette noget -
- ved at fortælle dig, at du ikke er værdig.
Ved at sige, at han var skuffet?
Beklager.
Men han tog fejl.
Du kan bygge et større firma, end han kunne.
Mr. Fischer? Han lyver. Det kan jeg se.
Han skjuler noget, og vi må vide hvad.
Du må gøre det samme ved ham, som han ville gøre ved dig.
Vi dykker ned i hans underbevidsthed og finder hans hemmelighed.
Okay.
Han er bedøvet. - Hvis underbevidsthed skal vi ned i?
Fischers. Jeg sagde, at det var Brownings, så han er på vores side.
Han hjælper os med at bryde ind i sin egen underbevidsthed.
Vagterne går amok. - Jeg leder dem på vildspor.
Vær tilbage inden skubbet. - Godnat, mr. Eames.
Kommer du?
Er du klar? - Ja, ja. Jeg er klar.
Cobb? Hvad venter dernede?
Forhåbentlig den sandhed, som Fischer skal lære.
Hvad venter dernede for dig?
Så du det?
Eames, det er din drøm. Lok vagterne væk fra bygningen.
Hvem fører Fischer derind? - Ikke mig. Jeg må ikke kende ruten.
Jeg har designet stedet. - Jeg kan gøre det.
Fint. Sæt ham ind i sagen på vejen. Fischer, du følger med ham.
Hvad med dig?
Hold linjen åben. Jeg lytter med.
Jeg kan dække jer fra sydtårnet. Kan du se det?
Kommer du ikke med?
For at finde sandheden må du selv bryde ind i Brownings sind.
Kom så, Fischer!
Slå alarm! Slå alarm!
Af sted!
Kom så!
Pokkers.
Jeg håber, du er klar.
Det er for tidligt.
Cobb, hørte du det?
Jeg troede først, at det var vinden.
Ja, det er musik.
Hvad skal vi gøre? - Skynde os.
Yusuf er ti sekunder fra faldet.
Det giver Arthur tre minutter.
Hallo! - Det er ham!
Hvad giver det os? - 60 minutter.
Kan de nå derned på en time? - De skal klatre ned til afsatsen.
Så må de finde en genvej.
Det er designet som en labyrint.
Der må være en genvej igennem labyrinten, ikke? Eames?
Tilføjede Eames noget? - Hvis Mal hører det ...
Vi har ikke tid. Tilføjede han noget?
Han tilføjede en luftkanal som genvej. - Forklar det til dem.
Saito? - Ja?
Et paradoks.
Hvad var det? - Skubbet.
Cobb! Gik vi glip af skubbet? - Ja.
For pokker. Hvorfor kunne I ikke drømme om en strand?
Hvad fanden gør vi nu? - Fuldfører opgaven inden næste skub.
Næste skub? - Når bilen rammer vandet.
Hvis De ønsker at ringe, så prøv igen ...
Har De brug for hjælp ...
Hvordan lader jeg jer falde uden tyngdekraft?
Arthur har et par minutter, og vi har omkring tyve.
Klarer du den?
Vend om! Af sted til basen!
Af sted!
Der er noget galt. De bevæger sig i jeres retning.
Skaf os noget mere tid. Kom!
Jeg kommer.
Okay, det er forværelset til boksrummet.
Er der vinduer i boksen? - Nej, så ville den ikke være sikker.
Forhåbentlig er Fischer tilfreds med, hvad han finder.
Er projektionerne en del af hans underbevidsthed?
Skader det ham? - Nej, det er bare projektioner.
Så er vi her. - Hurtigt. Der er en hær på vej.
Jeg er inde.
Der er nogen derinde. - Fischer, det er en fælde.
Kom nu. Lavere.
Cobb. Nej, hun er ikke virkelig. - Hvor ved du det fra?
Hun er bare en projektion. Fischer er virkelig.
Goddag.
Eames! Skynd dig ud i forværelset!
Hvad skete der? - Mal dræbte Fischer.
Jeg kunne ikke skyde hende.
Det nytter ikke. Hans sind er fanget dernede.
Så vi giver bare op? - Det er slut. Beklager.
Det er jo ikke mig, der ikke kommer hjem til familien.
Jeg var ellers nysgerrig efter at vide, hvad der skete derinde.
Forbered sprængladningerne.
Nej, vi har stadig en chance.
Vi må bare følge efter Fischer. - Det er der ikke tid til.
Der er tid nok dernede. Vi finder ham.
Når Arthurs musik begynder, genopliver I ham.
Vi giver ham et skub dernede. Få ham derind.
Når musikken stopper, sprænger I hospitalet i luften, -
- og så følger vi skubbet igennem lagene.
Det er forsøget værd, hvis Saito kan holde vagterne på afstand.
Saito overlever ikke, vel? - Vi bliver nødt til at forsøge.
Hvis I ikke er tilbage før skubbet, tager jeg hjem.
Hun har ret. Kom.
Kan jeg stole på, at du gør det rette? Mal er også dernede.
Fischer er hos hende. - Hvor ved du det fra?
Fordi hun vil have, at jeg følger med ham derned.
Er du okay?
Er det din verden? - Det var det.
Og det er her, hun er. Kom.
Saito. Saito.
Du tager dig af Fischer, mens jeg lægger nogle sprængladninger.
Nå, så der var ikke plads til turister?
Pjat med dig.
Har I bygget det her? Det er fantastisk.
Vi byggede i årevis. Derefter tog vi fat på minderne.
Denne vej.
Det var vores kvarter. Steder fra fortiden.
Vores første lejlighed. Så flyttede vi til den bygning.
Da Mal blev gravid, flyttede vi ind der.
Er det bygget ud fra hukommelsen? - Vi havde jo god tid.
Hvad er det?
Det er Mals barndomshjem.
Er hun derinde? - Nej.
Kom.
Vi ville bo i hus, men elskede den slags bygninger.
Her behøvede vi ikke at vælge.
Hvordan får vi Fischer med tilbage? - Vi må finde på et skub.
Jeg må improvisere.
Der er noget, du skal vide om mig. Om inception.
En idé er som en virus. Hårdfør.
Stærkt smitsom. Selv den mindste idé kan vokse.
Den kan definere, hvem du er, eller ødelægge dig.
Den mindste idé. For eksempel: "Din verden er ikke virkelig."
En lille tanke, der ændrer alt.
Du er så sikker på, hvad der er virkeligt.
Tror du, han er virkelig?
Eller er han lige så fortabt, som jeg var?
Jeg ved, hvad der er virkeligt.
Ingen snigende tvivl?
Føler du dig ikke forfulgt?
Du bliver jagtet kloden rundt af anonyme firmaer og politistyrker.
Ligesom projektioner forfølger drømmeren.
Indrøm det. Du tror ikke på én virkelighed mere.
Tag et valg. Vælg at blive her.
Vælg mig.
Jeg skal hjem til vores børn, som du forlod. Du forlod os.
Du tager fejl. Du er forvirret.
Vores børn er her.
Vil du ikke gerne se deres ansigter igen?
Jo, men jeg vil se dem deroppe, Mal.
Deroppe?
Hør dig selv. De er vores børn. Se her.
James? Phillipa?
Hold nu op, Mal. Det er ikke vores børn.
Det siger du hele tiden til dig selv.
Måske tager du fejl. Måske er jeg virkelig.
Du fortæller dig selv, hvad du ved.
Men hvad tror du? Hvad føler du?
Skyld.
Jeg føler skyld, Mal.
Uanset hvad jeg gør, uanset hvor håbløs jeg er, -
- uanset hvor forvirret jeg er, hviler skyldfølelsen der altid.
Den minder mig om sandheden. - Hvilken sandhed?
At ideen om at sætte spørgsmålstegn ved virkeligheden kom fra mig.
Plantede du ideen i mit hoved?
Hvad snakker hun om?
Jeg vidste, at inception var muligt, fordi jeg gjorde det på hende.
Jeg gjorde det på min egen kone. - Hvorfor?
Vi var fortabte herinde.
Vi måtte flygte, men hun ville ikke acceptere det.
Hun havde gemt noget væk ... Noget dybt inde.
Den sandhed, hun havde kendt, men valgt at glemme.
Hun kunne ikke slippe fri.
Så jeg valgte at lede efter den.
Jeg gik helt ind i sindet og fandt det hemmelige sted.
Jeg brød ind og plantede en idé.
En enkel idé, der skulle ændre alt.
At hendes verden ikke var virkelig.
At døden var den eneste udvej.
Du venter på et tog.
Et tog der vil føre dig langt væk.
Du ved, hvor du håber, at toget til føre dig hen.
Men du er ikke sikker!
Men det betyder ikke noget!
Fortæl mig hvorfor! - Fordi I er sammen!
Men jeg vidste ikke, at ideen ville vokse som en kræftknude, -
- selv efter hun vågnede.
Selv efter du kom tilbage til virkeligheden.
Du fortsatte med at tro, at din verden ikke var virkelig.
At døden var den eneste udvej.
Mal, nej!
Du inficerede mit sind. - Jeg prøvede at redde dig.
Du svigtede mig. Men du kan stadig holde dit løfte.
Vi kan stadig være sammen i den verden, vi byggede sammen.
Cobb, vi må finde Fischer.
I må ikke få ham.
Hvis jeg bliver her, lader du ham så gå?
Fischer er ude på verandaen.
Se, om han er i live, Ariadne. Gør det nu!
Han er her! Men du må komme nu!
Tag Fischer med. - Du kan ikke blive her med hende.
Det gør jeg heller ikke.
Saito er død nu, så han er hernede et sted.
Jeg finder ham.
Jeg kan ikke blive hos hende, for hun findes ikke.
Jeg er det eneste, du stadig tror på.
Jeg ville ønske ...
Jeg ville ønske, at det var sandt.
Men jeg kan slet ikke forestille mig din kompleksitet, -
- din skønhed, dine skønhedsfejl.
Klarer du den?
Se på dig selv.
Du er kun af skygge af min rigtige kone.
Du var det bedste, jeg kunne klare ...
Beklager, men du er bare ikke god nok.
Føles det her ægte?
Hvad laver du? - Improviserer.
Nej, nej!
Gå derind. Af sted.
Jeg var skuf ...
Det ved jeg, far.
Du var skuffet over, at jeg ikke blev som dig.
Nej.
Nej, nej.
Jeg var skuffet over ...
... at du prøvede.
Kom nu, kom nu.
ÅBEN
TESTAMENTE
Far?
Det er skubbet, Ariadne! Tag af sted nu!
Du må ikke miste dig selv! Find Saito og bring ham hjem!
Okay!
Kan du huske, da du friede til mig? - Ja.
Du havde drømt, at vi ville blive gamle sammen.
Det blev vi også.
Kan du ikke huske det?
Jeg savner dig enormt ...
Men vi har haft vores tid sammen.
Og jeg må give slip på dig.
Jeg må give slip på dig.
Undskyld, Robert.
Far ville have, at jeg fulgte mine egne drømme.
Jeg skulle ikke leve igennem ham.
Så det har jeg tænkt mig at gøre.
Hvad skete der?
Cobb blev derinde. Han prøver at finde Saito.
Han er fortabt.
Han skal nok klare den.
Er du kommet for at slå mig ihjel?
Jeg venter på nogen.
Nogen fra en fjern drøm.
Cobb?
Umuligt.
Vi var begge unge mænd.
Jeg er en gammel mand.
Fuld af savn.
Jeg venter på døden.
Jeg er kommet tilbage efter dig.
For at minde dig om noget.
Noget du engang vidste.
At denne verden ikke er virkelig.
For at bede mig leve op til vores aftale?
For at tage et trosspring, ja.
Kom tilbage ...
... så vi kan være unge mænd igen.
Kom tilbage med mig.
Kom tilbage.
Et håndklæde?
Vi lander i Los Angeles om tyve minutter.
Har De brug for indrejsepapirer?
Tak.
Et håndklæde? - Nej.
Har De brug for indrejsepapirer?
VELKOMMEN TIL LOS ANGELES
Velkommen hjem, mr. Cobb. - Mange tak.
VELKOMMEN TIL USA
Velkommen.
Denne vej.
James? Phillipa?
Se, hvem der er kommet.
Hej, unger! Har I det godt?
Far!
Se, hvad jeg har bygget.
Hvad har du bygget? - Et hus på klippen.
På klippen? Vil du vise mig det?
Kom, far!
[DANISH]